כשמדובר במחשבים, לבני אדם יש צורך שאינו יודע שובע במהירות.
עם זאת, עם העיצובים הנוכחיים שלנו, אנחנו מתחילים להתקרב לכמה מגבלות בסיסיות על כמה מהר הם יכולים להגיע.
ובכן, מה אם יש מחשב מסוג אחר, כזה שרץ מהר יותר, צורך פחות אנרגיה, וכל הצמצום הפראי של זיהום מפסולת אלקטרונית?
ובכן, זה הכל מדע, לא בדיוני.
זה כנראה אחד הדברים המוזרים יותר שתראו במעבדה מדעית, במיוחד במעבדה שמייצרת חלקי מחשב.
זה פשוט דבש קנוי בחנות מעובדת.
זה מהמדף, דובי קטן וחמוד כדי שנוכל לשים אותו בתמונות.
אבל עבור זואי טמפלין ומהטי תנים, הדבש הזה הוא המפתח.
כי זה זול וזה נגיש לכולם.
יש לו גם תכונות כימיות טבעיות שהופכות אותו לבסיס מבטיח לסוג חדש של רכיב מחשב ידידותי לסביבה המפותח בצפון מערב האוקיינוס השקט.
אלקטרוניקה באופן כללי מייצרת כל כך הרבה פסולת רעילה, כאילו זו באמת כמות הרסנית של פסולת אלקטרונית שמתרחשת.
העולם מייצר כ-50 מיליון טון פסולת אלקטרונית בשנה.
רק 20% ממוחזרים, כלומר 80% הנותרים מגיעים בסופו של דבר למזבלות.
שימוש בדבש במקום בחומרים כמו סיליקון ומחשבים יהפוך את המיחזור לקל יותר ורעיל פחות, כי הדבש מתפרק במים.
הייתי שמח לראות את זה הופך להיות קרש קפיצה לפסולת נקייה אלקטרונית ולמעשה להוציא חומרים אורגניים לטלפון שלך לשימוש מסחרי.
החלק הממוחשב שהצוות בונה הוא משהו חדש יחסית בעולם האלקטרוניקה.
קוראים לזה ממריסטור.
ממריסטור הוא שילוב של המילים זיכרון ונגד, שתיהן חיוניות למחשבים.
לדבש יש את התכונות הכימיות הדרושות כדי לגרום למם ריסטרים לעבוד.
אז יש להם שרשראות מולקולות גדולות בחומר, ואנחנו צריכים את שרשראות המולקולות האלה כדי שנוכל לייצר את המכשירים שלנו.
הצוות התמקד גם בדבש משום שהוא יציב ואינו מתקלקל, ובניגוד לחומרי מחשב מסורתיים, ייצורו דווקא מועיל לסביבה.
אנחנו הולכים להפיל עליו דבש.
טמפלין משתמש בצנטריפוגה כדי לסובב את הדבש לשכבה דקה ואחידה.
הוא דק יותר מהשיער שלה.
היא תעשה את הממריסטר על ידי כריכת הדבש בין 2 אלקטרודות מתכת.
יש לך מתכת מבודדת מתכת.
השילוב של זיכרון והתנגדות לחשמל הוא ייחודי באלקטרוניקה, אבל יש מקום אחר שבו השילוב הזה נפוץ למדי במוח שלנו.
המוח שלנו מלא בתאי עצב שנקראים נוירונים, וכאשר אנו לומדים, תאי העצב שלנו יוצרים קשרים זה עם זה.
הנקודות שבהן תאי העצב מתחברים הן סינפסות.
כאשר אנו שומעים פיסת מידע חדשה, גשר קטן נבנה על פני הסינפסה.
הגשר הוא הזיכרון שלנו.
ככל שאנו שומעים יותר את המידע חוזר על עצמו, כך גשר הזיכרון הופך חזק יותר.
תאי העצב שלנו והסינפסה, הם מעבדים נתונים והם מאחסנים נתונים בו זמנית.
המטרה הכפולה הזו היא עניין עצום ועוזרת להפוך את המוח שלנו למחשבים היעילים ביותר על פני כדור הארץ.
הממריסטר של הקבוצה עובד באותה צורה.
הוא בונה גשרים דרך הציד כאשר הוא נחשף לרמות מסוימות של חשמל, זהו עיבוד הנתונים.
כאשר החשמל מפסיק לזרום, הגשר נשאר שלם.
זה הזיכרון.
אם אתה הופך את זרימת החשמל, הזיכרון נמחק.
אנו בונים מערכות זיכרון יעילות כמו האופן שבו המוח מאחסן זיכרון.
אז אנחנו צריכים בעצם משימה לכתוב נתונים לתוך הזיכרון, ולאחר מכן אנחנו מוחקים נתונים.
הבדיקות יראו אם ריסטר המם מבוסס הדבש שלהם מסוגל ללמוד ולאחסן זיכרון כמו הסינפסות שלנו.
רעיון.
אני חושב שצריך להזיז קצת את הגשוש.
אין מגע.
אה, הנה לך.
הם יוכלו לעקוב אחר הביצועים של Honey Mem Rister באמצעות קריאה במחשב.
הם מפעילים את הגשושיות והגרף מראה את הגשר שנוצר דרך הדבש.
אז עכשיו הנתונים נכתבים בזיכרון, אז מה שאנחנו צריכים זה למחוק את הנתונים.
הם הופכים את זרימת החשמל.
בעצם רוצים לשרוף את הגשר הזה.
הגשר מתקלקל.
יפה.
זו ההוכחה שמכשיר הדבש שלנו הוא זיכרון, כן.
אז אם יש לכם רכיב מחשב שמחקה תא במוח, האם אתם יכולים לחבר כמה מהם יחד ולקבל מחשב שמחקה מוח?
התשובה היא כן.
כרגע המכשיר שלנו מדמה סינפסה בודדת של נוירון יחיד, אבל אנחנו רוצים לשלב את המכשירים האלה יחד ואז זה יתנהג יותר כמו המוח שלנו.
זהו הרעיון מאחורי המחשוב הנוירומורפי, מהפכה חדשה בעיצוב מחשבים.
זו אבן בניין כזאת היא סינפסה מהמוח שלי.
אז על ידי שילוב של מיליוני מכשירים כאלה אני יכול לבנות שבב נוירומורפי שיכול למעשה לעשות את החישוב שמחשב-על יכול לעשות, אבל בתוך פי 100 מהר יותר ותוך שימוש פי 1000 פחות אנרגיה.
כמעט כל מחשב שאנחנו משתמשים בו מבוסס על עיצוב בן 80 שנה, ארכיטקטורת פון נוימן.
בעיצוב זה, החלק של המחשב המעבד מידע נפרד מהחלק המאחסן אותו.
מערכות מחשוב קונבנציונליות אלה צורכות כמות עצומה של אנרגיה.
הם דורשים זמן, ולכן הם איטיים יותר.
מחשבים נוירומורפיים פותרים את צוואר הבקבוק הזה בין השאר על ידי כך שהמעבד והאחסון נמצאים במקום אחד.
אני רוצה שהמחקר שלי ייתן פתרון.
זה מה שהצוות עושה על ידי פיתוח רכיב מחשב מתכלה עשוי דבש.
עבור מערכת מחשב חסכונית יותר באנרגיה מכל מערכת שראינו אי פעם, הצוות לוקח מחשבים לעידן חדש מהיר ונקי יותר.
למעשה, אני בר מזל מאוד שגדלתי וגדלתי בצפון מערב האוקיינוס השקט שאכפת לו מהסביבה ברמה הזו, שם אני יכול לעשות מחקר שיכול באמת לעזור לסביבה בדרך שבאמת לא נחקרה בעבר.
איננו זקוקים למחשב-על כדי להבין שכל המדע, שום בדיוני, לא היה אפשרי ללא תמיכתם של חברי OPB.
תודה.
ואל תפספסו אף אחת מתוכניות OPB Science Outdoors and Arts על ידי הרשמה opbinsider@opb.org/allscience.