מה אתה זוכר מהפעם הראשונה שבאמת נכנסת למכונית מירוץ כשהיית קטן והרגשת שזה בשבילי?
כן, לא ממש הייתי מעורב במירוצים עד גיל 7-8 בערך.
הייתי כמעט ילדה מאוד ילדותית רק בגלל שהייתי כמו הילדה הראשונה, כאילו הייתי האחים הגדולים, כאילו הייתי בכדורעף של הצופים, כאילו הכל היה כמו כתר ורוד של נסיכה וקצת הפוך מזה עכשיו.
אבל כן, ככה פשוט גדלתי עם הדברים האלה.
ואז ברגע שהתחלתי לקפוץ למשאיות מירוץ ודברים כאלה, אני נזכר שבהתחלה נהגתי במשאית שטח כאילו אני כאילו, אחי, ככה, אני אוהב את זה.
מצד שני, אבא שלי עשה את אותם הדברים ברמה גבוהה יותר, אבל היכולת לעשות את אותו הדבר שהמשפחה שלך עושה זה ממש מגניב.
עד כמה המשפחה חשובה לך?
כן, זה מגניב להיות במיוחד עם האח הבכור, לראות כמו האחים הקטנים שלי שגדלים עכשיו על מרוצים, כמו אחי הקטן היידן, הוא בן 16.
לא מאמין שהוא בן 16.
אז אני כמו מיה 16.
אני כאילו, הרגשתי כאילו אני אוהב להריץ את העולם בגיל 16.
זה הגיוני למה הוא כל כך חזק, אבל הוא ילד מדהים והוא סופר, סופר מוכשר ולראות את המרוצים שלו והוא שולט לחלוטין בצד המוטוקרוס של הדברים זה פרוע לחלוטין.
אני כל כך שמח בשבילו.
בפעם האחרונה שדיברנו חזרת לביתך כדי לעזור לסיים את מסלולי המירוץ ולספר לי איך זה קרה.
ראינו כמה מכם ואתם גם מאוד מעשיים.
מאוד, מאוד מעורב בדברים האלה.
אבל אם נחזור לבית שלי, בנינו שם הרבה מסלולי מרוצים.
יש לנו קורס מלא של Can Am וזה מטורף.
זה לגמרי פרוע.
ואפילו הכרחתי את אחי הקטן לבוא הביתה יום אחד ולעזור לי לנסר כמה עצים למטה.
אז ניסינו לפנות יותר מקום, לקבל יותר מקום, אבל יותר מסלולים, כי זה מה שאני מרגיש שכולנו נהנים ממנו.
ורגע, כדי להיות ברור, כשאתה אומר עזור לי לנסר כמה עצים, אתה מתכוון פשוטו כמשמעו לניסור חשמלי?
כן.
כן, כן, אני ושלי זה כשאחי הקטן היינו שם ליום אחד ובכן, דוד שלי שהוא בונה מסלולים, הוא בנה את כל המסילות בבית שלנו.
אז בהחלט ניצלנו הכל וניסינו לעשות את הכל מהר ככל האפשר.
לאנשים שלא יודעים שם בחוץ, אבא שלך, בריאן דיגן הוא פורץ דרך קיצוני, ממש במוטוקרוס ופשוט כל הדברים שמרגשים לצפייה.
מהי רמת הלחץ שמגיעה עם זה עבורך?
כן, הייתי אומר שהרבה מהלחץ היה יותר כשהתחריתי במשאיות שטח כי היינו שם ועשינו את אותו הדבר בכל סוף שבוע.
אבל עכשיו כאילו לקחתי את המושכות כדי לאהוב את קריירת המרוצים שלי והוא עכשיו מתמקד בגידול שני הקטנים האחרים בקריירת המרוצים שלהם.
מה היית אומר שהוא הדבר החשוב ביותר שאבא שלך אמר לו אי פעם?
אתה, זאת אומרת, הוא מתקשר, הוא מתקשר אליי כמעט בכל מירוץ.
הוא מאוד אוהב מוטיבציה.
הוא לא ממש אוהב לצאת לשם ולעשות כמיטב יכולתך.
כאילו הוא אגרסיבי עם המוטיבציה שלו.
באמת.
כן, אבל זו האישיות של אבא שלי.
הוא אישיות אגרסיבית.
אני מרגיש שככה אני גם עובד טוב יותר עם אנשים שאינם מונוטוניים.
כאילו אני צריך התנהגות קולנית אגרסיבית.
כאילו זה סוג של מה שאני צריך ואני צריך מישהו שיעשה משהו כזה, זה די מלהיב אותי וזה הרגע שבו אני עושה טוב.
אני מרגיש כאילו כשאני די מונוטוני או סתם כאילו זה גורם לי להיות איטי.
אז זה בערך כמו.
קשה.
אהבה, כן, אבל זה לא כאילו, זה לא מאוד קשה, אבל זה פשוט אגרסיבי.
אמרת שעדיין לא הגעת לרמה שאתה רוצה להגיע אליה.
מהי המטרה הסופית שאתה רואה כרגע?
כן, הייתי אומר שהמטרה הסופית עבורי היא להגיע לסדרת הגביע.
אבל היכולת לבוא ולעשות דברים מהנים כמו להיות חלק מסדרת ה-SRX, להתחרות נגד חבר'ה שיש להם אליפויות גביע אחד, כאילו זה פשוט דבר שכיף לי לעשות בקריירה שלי.
וכאילו אנחנו הולכים ומנצחים במירוץ.
כאילו זה יהיה ממש ממש מגניב.
ובהחלט כמו צ'ק גדול מרשימת הדלי.
אבל המטרה הסופית שלי היא להגיע לסדרת הגביע ולהיות תחרותי שם.